Seminarium 1 - Kompensationsuppgifter

(1) 'Begreppen social struktur och mänskligt handlande…'
Frågan om social struktur och mänskligt handlande har sedan länge, kanske under hela sociologins historia, varit det rådande ifrågasättande paradigmet. Frågan sammanfattar en  grundläggande dualism inom sociologi: Är strukturen skapad av individen, eller skapar individen, och individens handlingar, strukturen?
	Porpora sammanfattar dessa begrepp, och fördelar dem i fyra polariserade grundperspektiv. Det första är formulerat som förenade beteendemönstersom som är stabila under en längre tid. Struktur under detta perspektiv konstrueras av beteenden som upprepas under en längre tid, och är på så vis ett resultat av individers handlingar. Det närmaste vi kan komma till makronivåstrukturer är när en större grupp individer upprepar samma handlingar i en procedur. Detta perspektiv representerar på så vis det mest personfokuserade sättet att närma sig sociologiska teorier. Alla system skapas ursprungligen av att ett litet antal individer upprepar ett beteende, varpå beteendet sprids. Microrepetition som övergår till macrorepetition, enligt Collins.
	Det andra perspektivet ser strukturer som laglika reguljäriteter som styr beteendet hos sociala fakta, Inom detta synsätt har mänskligt handlande näst intill ingen kontroll över den sociala strukturen, och strukturens regler och lagar styr hur grupper och individer kommunicerar och relaterar. Dessa regler och lagar är strukturen. Detta synsätt är både positivistiskt och holistiskt, i sin tro på att förhållandena går att uträna med enbart empiri, och i att strukturen är nästan helt frikopplad ifrån psykologin.
	Det tredje är tron på social struktur som ett system av mänskliga relationer ibland sociala positioner. Synsättet förespråkar ett samspel mellan mänskliga relationer och sociala positioner. Dock är det fortfarande strukturen som definerar de sociala positionerna, men inom dessa kan individer påverka sin egen roll. På så vis är detta inte heller deterministiskt, då mänskliga relationer påverkar och förändrar roller, och bygger på så vis nya strukturer. Detta synsätt är en tolkning av de Marxistiska teorierna.
	Det fjärde och sista perspektivet ser social struktur som  regler och resurser. Det är Giddens teorier som står till grund för detta. Han skiljer på system och struktur, och ser strukturer som virtuella, enbart teoretiska. Giddens lägger stor vikt vid regler och resurser, och hur de används för att forma de sociala strukturerna, som själva bara är de organisatoriska principerna bakom mänskligt handlande.
	Dessa innebörder av struktur och mänskligt handlande bär en enorm och centralitet för sociologin då de sammanfattar de olika sätt som sociologer ser på samhället och individen. De innehåller alla ett eget sätt at förklara varför världen ser ut som den gör, och varför människor handlar. Det är omöjligt att utifrån ett sociologiskt perspektiv fundera över människan utan att inta en ståndpunkt på just relationen mänskligt handlande-struktur. De fyra synsätten som Porpora beskriver erbjuder fyra olika sådana ståndpunkter.

(2) 'M. Archer kallar sitt särskilda närmande till förhållandet social struktur-individ…'
Grundtanken i Archers analytiska dualism är att strukturen och det mänskliga handlandet är separata från varandra, men möts samtidigt och utvecklar varandra. Det är en tanke som kan verka paradoxal, men som har som syfte att förena alla de teorier som försöker erbjuda ett definitivt sätt att se på relationen mellan mänskligt handlande och struktur. Den analytiska dualismen håller att sociala förändringar endast kan förklaras utifrån samspelet mellan struktur och handlande, eller 'delar' och 'människor', som Archer definerar dem. 
	Enligt Archer så sker social förändring i följande ordning: strukturell betingning -> sociala samspel -> utvecklande av strukturen. Här erbjuder Archer en modell för att förklara hur individer samspelar med strukturen  för att utveckla den.

(3) 'Utifrån Macionis/Plummers-, Rothmans- och Cromptons texter diskutera begreppen…'
Social stratifikation är, enkelt formulerat, uppdelandet av kategorier av människor i en hierarchi. Social ojämlikhet, som en kontrast, är de enorma skillnader mellan individer och grupper som kan uppstå delvsi som ett resultat av social stratifikation. Emedans social stratifikation är beroende av hierarchiska system som begränsar och ger människor fasta roller, kan social ojämlikhet uppstå bara som ett resultat av en individs förmåga.
	Nationellt tar sig social stratifikation och ojämlikheter uttryck i Marxistiska produktionssystem, där arbetare producerar artiklar åt kapitalister som äger produktionsmedlen, i kastsystem där olika positioner och sysselsättningar automatiskt placerar individer i hierarchier, och framförallt i det klassystem som hela västvärlden bygger på.
	Internationellt är stratifikationen uppdelad mellan länder, men också mellan världsdelar. De länder och världsdelar som tillhör den tredje världen, den länder som klassas som u-länder, är alla indelade i en hierarchi som placerar dem långt under västvärldens, och enstaka avvikelser ibland tredje världens länders, toppositioner. Detta är globala sociala ojämlikheter, som representerar både fördelning av ekonomiskt kapital, men också politiska hierarchier, med länder som har varit, och fortfarande är, underordnade andra.
	Etiskt och politiskt innebär social stratifikation och social ojämlikhet begrepp som synliggör och konkretiserar de enorma klass- och kulturskillnader som finns i världen. Båda begreppen är nödvändiga för diskussion om utjämnandet av orättvisor.

(4) 'Ta upp ett aktuellt fall av social ojämlikhet…'
De svenska samerna och de juridiska orättvisor som begås mot dem är ett tydligt exempel på hur de strukturella faktorerna kan användas för att illustrera sociala ojämlikheter. Samerna är offer för många strukturella avvikelser, bland annat en separat och isolerad kultur, dålig mediatäckning, och helt odefinerade roller i det svenska samhället.
	Det som går att vinna med en strukturbaserad förklaring är mycket. Denna modell ger en förklaring till rötterna till problemet, och gör det möjligt att korrelera en större grupp av individer, och deras problem. Där en psykolog skulle ha svårt att innefatta samernas sociala stratifikation inom teorier som utgår ifrån individens psykologi, kan strukturella faktorer ge en modell för att bedöma de sociala orättvisorna utifrån skillnader mellan kulturer och samhällsmodeller. Dessutom gör denna typ av förklaring det möjligt att se hur samma strukturella faktorer kan orsaka liknande orättvisor i olika kulturer och samhällen.