Seminarium 1
Underlag 3: 'Sociologi är ett ämne som gör anspråk på att vara en vetenskap...'

Av alla de vetenskaper som gör anspråk på att beskriva vår värld, vare sig det är individen eller de strukturella samhällsnivåerna, är sociologin den som gör anspråk på att sträcka sig längst, och studerar de största förhållandena. Det är kanske därför sociologin som vetenskap har så svårt att etablera sig, och arbeta fram empiriska metoder för experiment.
	Sociologins roll ibland de olika vetenskaperna illustrerar flera aspekter av begreppet vetenskap. I exemplet finner vi den stora skillnaden mellan vetenskaper om naturen och de om människan. För där naturvetenskaper har fasta ramar som bygger på matematisk logik, måste ämnen som sociologi och psykologi hela tiden arbeta med att närma sig möjliga förklaringar. Naturvetenskap, som kontrast, kan mäta, räkna och formulera fasta lagar, och utföra experiment inom ramen för dessa. Det kan vara intressatn att notera att naturvetenskapens fasta ramar stiger och faller i takt med olika paradigmskiften, och på ett visst sätt ligger de därför inte så långt ifrån beteende- och samhällsvetenskaperna.
	En grundläggande skiljelinjen mellan vetenskaper och icke-vetenskapliga teorier är kravet på konkreta, testbara metoder. Där vissa ämnen kan teorisera och bygga visioner om möjliga scenarion, måste vetenskaper konkretisera tankarna med experiment och empiri. På samma grunder anser många naturvetenskapsmän att sociologi och besläktade ämnen inte heller har en självklar plats ibland vetenskaperna. Sociologer, däremot, ifrågasätter ibland meningen med att studera det som inte går att förändra. Men i grunden fyller de alla kraven för att kallas vetenskaper: de bekräftar teser med praktiska studier.
	De skillnader som finns mellan sociologin och andra vetenskaper har oliak konsekvenser för sociologins strävan att vara en vetenskap. Det faktum att andra 'besläktade' vetenskaper, såsom psykologi och statsvetenskap, har etablerat fastare strukturer för stutider och analyser försvårar självklart sociologins strävan, då sociologin, som annars skulle ställts emot naturvetenskapens formler och insikten om att ett beteendevetenskapligt ämne aldrig kan uppvisa samma exakta mätmetoder, nu jämförs med hårdare måttstockar.
	Att sociologi saknar de gamla anor som de flesta andra vetenskaper har, anor som går tillbaka många hundra år, kanske verkar vara löjlig kritik, men många finner stolthet i att arbeta med samma gåtor som filosofer har gjort i över tusen år. Det faktum att sociologin gör det samma, bara erbjuder radikalt annorlunda svar, går förbi många vetenskapsmän.
	En sista punkt där sociologin stöter på hinder är den politiska kvaliten hos många av dess teorier. Till skillnad från naturvetenskaperna, men också till stor del psykologin, har många sociologiska samhällsteorier politiska implikationer. I vissa fall ger de tillochmed direkta lösningar till samtida sociala problem. Samtidigt som detta borde vara en styrka, då få vetenskaper erbjuder lösningar på något över huvud taget, skrämmer det många. Vetenskapsmän, i sin strävan efter objektivitet, vill gärna glömma de sociala effekterna av deras verk.

Jonas Hedenquist											     10/09-02